PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Vím, kdo jsi.
Jsi Eun-u, že jo?
Odkud mě znáte?
Odkud tě znám?
Hádej.
Tati, kdo to je?
Kdo myslíš, že jsem?
No tak, hádej.
Mami?
Proč jsi to řekl?
Nemám ti to za zlé.
Opravdu ne.
Eun-u!
To není nutné.
Eun-u, ty máš rád dinosaury, viď?
Slyšela jsem to. Nebo ne?
Mám je rád.
Ta-dá!
Mám jich víc.
Podívej.
Páni, všichni ti různí dinosauři.
Podívej. Tady.
Páni, ti jsou super, co?
- Omluvte mě. - Který je tenhle?
To je Spinosaurus.
Spinosaurus?
- Či-ho? - A co tenhle?
Velociraptor.
Velociraptor?
3. DÍL
Omlouvám se.
Za co?
Nikdy předtím to neřekl. Asi tě to zaskočilo.
To jo. Celkem dost.
Nevěděla jsem, že jsi přísnej táta.
Udělal chybu, takže...
No vlastně spíš ty.
Není proč se zlobit.
Co si...
I pokárání je vlastně trest.
Naštváváš se často kvůli takovým drobnostem?
Věděl jsem, že tě to rozhodí, tak jsem to chtěl napravit.
Myslels, že to budu kvitovat?
- Co? - Nic jsem neřekl.
I když jsem byla malá, přišlo mi nefér,
když dospělí vykládali situace po svém.
Když to udělali mí rodiče, chtěla jsem utéct z domu.
To snad ne. Co když můj syn uteče z domu?
Omluv se mu.
Už je v pohodě.
Myslíš, že děti tak zraňující poznámky zapomenou?
Pamatují si všechno.
Nechceš, aby z něj ty výčitky udělaly mladistvého delikventa.
Jako někdo tady?
Tak jo. Omluvím se mu.
Chtěl bych tě vzít na kávu.
Měl bys být radši se synem.
A já bych měla pracovat.
Tak jo. Díky za tvůj čas.
To nic nebylo.
DĚTSKÁ ČÍTÁRNA
Kdes byla?
V papírnictví naproti. Co ty?
Já? Měla jsem tu návštěvu.
Aha. Kdo že to byl?
Jeden známý.
- Ten lékárník. - No jasně!
Odkud ho znáš?
Chodil s Gi-seokem na vysokou.
Aha. Říkala jsem si, kdo je ten novej objev.
Ty a tvoje představivost.
Poslední dobou se chováš jinak.
Chovám se normálně.
Ne, něco se děje.
- Co? - Chováš se divně.
Eun-u.
Ano?
Podíváš se na mě?
Omlouvám se za to předtím.
Proč se omlouváš?
Rozzlobil jsem se, i když jsi nic neudělal.
Proto se moc omlouvám.
Dobře.
Odpustíš mi?
Jasně.
Jak to?
Protože jsi můj táta.
ADRESÁT: NAM SI-HUN
POSLEDNÍ UPOMÍNKA
Vedoucí výboru absolventů je třída.
Jak jsi zamluvil hotel na sraz?
Je to poprvé, co to plánuju pro všechny absolventy.
Dong-čun mě nechal tu párty udělat v hotelu zadarmo.
Na toho skrblíka štědré.
Tvůj bratr a švagr darovali pět milionů wonů.
Jejich nemocnicím se asi daří.
Měl bys taky přispět...
- Co takhle deset milionů wonů? - Cože?
Opravdu?
Nemusíš dávat všechno.
Není to zas tak moc, tak sklapni a běž hrát.
Jsi si tím jistý?
Vedoucí komise absolventů ví, jak udělat párty.
To je moje žena.
- Půjdu to vzít. - Jasně.
- Je to na tobě. - Jasně.
Není to nic důležitýho, otevři to.
Změň si adresu.
Říkal jsem ti, že nezůstanu bydlet odděleně na dlouho.
Změň ji zpátky k tátovi. Nebo to mám udělat za tebe?
Koukám, žes dost přemýšlela.
Používáš moje rodiče jako páku?
Dobře, udělej to.
Chci vidět, co jim řekneš...
- Prodám dům. - Cos to řekla?
Jasně.
To si zkus.
Uvidíme, jak dlouho se mi budeš schovávat.
- Gi-seoku. - Ano?
Kdy vlastně míváš rande?
Moje holka dělá v knihovně, takže nemá o víkendech volno.
A během týdne dělá dlouho.
Chodíte spolu tak dlouho, protože spolu netrávíte moc času.
Není to tak zlé.
Vášnivý vztah může snadno vyprchat.
Neměl bys s někým chodit moc dlouho.
Proč ne?
Není na tom nic dobrého.
Vy dva stejně vypadáte jako manželský pár.
Nejste jeden z těch trapných párů.
Čekal jsi, že si před tebou budeme projevovat city?
Děláte to v soukromí?
Neuvěřitelné.
Stejně je divné být na tom furt tak.
Jak je to divné? Všechny zamilované páry jsou takové.
Přesně. To je celkem důležité.
Žádná fyzická odezva znamená, že už nejsou žádné city.
Zamysli se nad opakem.
Odezva bude přirozená.
Ahoj.
DĚTSKÁ ČÍTÁRNA
Eun-u.
- Ju Eun-u? - Ano?
Tam v knihovně...
Podíval by ses na mě?
Proč ses...
zeptal, jestli je to máma?
Můžeš mi říct proč?
Už to neudělám.
Neříkám, žes udělal něco špatně.
Nikdy předtím jsi mámu nezmínil,
tak mě to zajímá.
To už usnul?
Musí být vyčerpaný.
Proč jsi mu koupil tolik knih, když má tolik nepřečtených?
- Dostal je. - Od koho?
Nechceš něco k jídlu?
Jedli jsme než jsme jeli domů.
Nech to a přidej se k nám.
Ne, trochu níž.
Zas to zlobí?
To je pro lidi v našem věku normální.
Jestli tu nezůstaneš spát, jdi, než bude moc pozdě.
Zmínil někdy
Eun-u svoji mámu?
Jakou mámu?
Jeho mámu?
Proč? Řekl něco?
Jen se ptám. Řekl něco?
Nikdy se na takové věci neptal.
Co se děje?
Jen že jednou se zeptá.
Není, co skrývat, nebo vymýšlet.
Až bude starší, povím mu celý příběh.
I tak, nemůžeme...
Je to lepší, než mu lhát.
To samé platí pro tebe. Buď upřímný, až si někoho najdeš.
Můj život není tak důležitý.
Jak, že není důležitý?
Nemůžeš být sám celý život.
Někteří dokonce své děti opouští,
takže jsi oproti nim úžasný.
- Mami, nech toho. - Máš svýho syna rád, že?
Já toho svého úplně stejně.
Dost těch nesmyslů.
Měl bys jít.
Až to jednou přijde, rád bych mu o jeho mámě řekl, takže...
Jistě. Nemusíš se bát.
- Tak já půjdu. - Co Eun-u řekl?
Nech ho jít domů.
Utíkej, Či-ho.
Budu zpátky o víkendu.
Dělej, co musíš. Nemusíš sem pořád chodit.
Nemám jiné plány. Zavolej, kdyby něco.
Tvoje máma a já ještě nejsme tak staří.
Každopádně, pořádně jez.
Budu.
Dobrou noc.
Jsi ten lékárník, že?
Bydlíš tady?
Ano, na třetím patře.
Aha.
Zajímavé.
- Dobrou noc. - Ahoj.
Ahoj.
I Čong-in, seš mrtvá.
Uvidíme.
Ani celebrity tohle doma nenosí.
Co to kreslíš za obrázky?
Jsou pro děti. Asi jsem koupila špatné.
Ani nemáš ráda děti.
Proč nemám ráda děti?
Tak to byla Seo-in?
Ví, že jsi v Koreji.
Vy dvě jste mě vždycky pomlouvaly.
Buď ráda, že jsem to neřekla našim.
Kdy ji chceš vidět?
Až tu nebude Si-hun.
Nikdy jsi ho neměla ráda. Proč?
Jen tak.
Takoví někteří jsou.
Některé nemáš ráda a některé jo a nepotřebuješ důvod.
Díky za tu knihu
a že jsi moje kamarádka.
Ty Gi-seoka fakt miluješ.
Víš, jak ses teď usmála?
Nic to není.
- Udělej to ty. - Nemůžu. Bojím se.
Udělalas to minule.
Dobré ráno, pane.
Nějaké schůzky?
Jedna odpoledne.
Pane.
Je tu upomínka za nezaplacený nájem za tento měsíc.
- Haló? - To jsem já.
Ahoj.
- Jak... - Jak se máš?
Znáš mě. Pořád spousta pacientů.
Jak to jde? Dlouho jsem tě neviděl.
Pomáhal jsem lidem s rozvody.
Vážně? To je tolik párů, co chtějí s rozvodem k soudu?
Rozvodoví právníci budou ve vatě.
- Tak cože voláš? - No...
Přemýšlel jsem, co bych mohl dělat se svým domem.
Je napsaný na ni. Bude to těžší prodat?
Není to tak těžké. Rozvádíš se?
Vážně? Kdyby jo, dostal bych slevu?
Vlastně přemýšlím, že koupím větší dům.
Inspiruj se mnou, příteli, kdyby tak byli všichni manželé jak já.
Snažím se ho prodat sám, žena má hodně práce.
Ahoj, to bylo rychlé.
Posaď se.
Je to nová show, co budeme vysílat příští měsíc.
Takové televizní zprávy.
Budeš jediná hlasatelka.
Já?
Bude to v 6 večer, takže pro muže a ženy středního věku.
Máš příjemnou a čistou image.
Taková šance nepřichází jen tak.
- Já vím. - Tak co ten výraz?
Tak to není.
Je to jen tak narychlo.
O tom tyhle šance jsou.
Ale jsou jen pro ty připravené.
- Haló? - Tady nemovitosti Golden Real.
Váš byt je držen jako záruka za váš bankovní dluh.
Ano.
Chci se vás zeptat, jak chcete
ten byt prodat.
Proberu to s manželem a zavolám vám.
Jistě. Dejte mi vědět, až se rozhodnete.
Děkuji.
Zvládnu to sama.
Co teď?
Ten lékárník.
O čem to mluvíš?
Třetí patro.
Proč jsi o něm lhala?
Nelhala.
Co děláš?
Měla bych se ho zeptat po cestě domů.
Hej!
Počkej...
Vydrž. Hej!
Bože.
Co zas?
Co?
Jen chodil s Gi-seokem na školu.
A proč jsi teda taková opatrná?
Nerozmazávej to.
To ty tu děláš povyk.
O čem to mluvíš?
Věděla jsem, že se něco děje.
Není to, jak myslíš.
A co si myslím?
Jsme jenom kamarádi.
Jen přátelé.
Je to neškodné.
Protože můžete být jen to?
Čong-in, ty...
Jsi ve velkých potížích.
Tohle je špatný.
Zapomeň, že něco vím.
Co...
Pomůžu ti s tím. Máš návštěvu.
Ahoj.
Co tady děláš?
Jdu si pro léky. Co bych tu dělal?
A u tebe se nakupuje líp, protože se známe.
Jak ti můžu pomoct?
Máš něco proti stresu?
Moje holka je poslední dobou nervózní.
Doporučíš mi nějaké vitamíny?
Máš něco i pro starší?
To bych si taky vzal.
Vydrž chvíli.
Nechcete si sednout?
Jasně.
Či-ho.
O peníze nejde, tak doporučuj.
Nechceš zůstat na jídlo?
Čím dřív se jí zavděčím, tím líp. Poslední dobou nám to neklape.
Čím to?
Nejsem si jistý.
Možná proto, že se bavíme o svatbě.
Budeš se ženit?
Brzo. Už spolu chvíli chodíme.
- Gratuluju. - Není k čemu.
Je moc brzo, sotva jsem s tím přišel.
Každopádně děkuju za tohle
a za tu slevu. Určitě to není problém?
V pohodě.
Měli bychom se potkat. Buď na hřišti,
nebo třeba na drink u Hyeon-sua. Zvu tě.
Jasně.
Měl bys jít zpátky. Ještě jednou díky.
Měl bys jít.
Dobrou noc, lidi.
Ahoj zítra.
Chodili spolu na vysokou, že?
Ano. Je takový nesvůj, co se tady zastavil, že?
Jo, úplně.
Dal mu ale dost slevu. Vypadá, že se znají.
Znám všechny jeho kamarády, ale tohohle jsem neviděla.
- Je to divné. - Co je divné?
Či-ho nikdy není takhle náladový.
Hele, další obrázek.
Tohle zlatíčko mi dělá takovou radost.
Jsou jí tři, ale přečte v podstatě cokoli.
Říkáš to, jako by byla geniální.
Které dítě není?
Moje vnučka je jiná.
Tae-haku, věř mi, prosím.
- Božínku. - Jistě, že ti věřím.
Mimochodem, kdy se z vás stanou příbuzní?
Neslyšeli jsme nic nového.
Žádné novinky nejsou.
Nerozešli se náhodou?
O čem to mluvíš?
Jsou spolu šťastní. Tohle neříkej.
Mladí jsou dneska ve střehu.
Nech to na nich a vyřeší to.
Přesně tak.
Nevěřil bych tomu.
Prostě jen stárnou.
Viděl jsem to už tolikrát.
Jo, měli by to skončit, než se to stane.
Neměli by se navzájem brzdit.
- Já ti... - Ne, to je dobré.
Tos jel až tam, abys to koupil?
Myslíš, že jsem tam jel za Či-hoem?
Dal mi dost velkou slevu. Asi mu přišlo, že musí.
Proč jsi tam jel?
Kvůli tobě.
Jsi přecitlivělá a myslel jsem, že ti ty vitamíny pomůžou.
Chtěl jsem něco proti stresu.
Snad to pomůže.
Bože.
Mimochodem, Či-ho má dítě.
- Řekl ti to? - Ne, to Hyeon-su.
S jeho matkou se seznámil velmi mladý,
ale po porodu zmizela.
Co tím chceš říct?
To, co slyšíš.
Nemohl ji najít, protože odjela ze země.
Myslím, že může potkat někoho v podobné situaci.
Neměl by se omezovat. Mít dítě není zločin.
Jo. Ale bylo by to nejlepší, v jeho zájmu.
Proč být jediný s chybami?
Měl si to zařídit lépe.
Co udělal, že ho opustila?
Změnilo by to něco?
Co se děje?
No...
Nejde o to, zařídit si to lépe.
Změnily se city.
Co tak zíráš?
Nic.
Měla bys jít dovnitř.
Čae-in už určitě čeká.
Vezmi si, i když se to bude zdát jen jako obtíž.
A tohle dej rodičům, ano?
Díky. Určitě si dám.
Dobře.
- Jeď opatrně. - Dobře.
- Odpočiň si. - Dobře.
Dveře se otevírají.
- Hej, kam to jdeš? - Koupit si nějaké dobré jídlo.
- S kým? - S kamarádem. Měj se.
- S jakým? - Nebuď jak moje máma.
Nebuď tam moc dlouho.
Ahoj.
Nezajdeme na kávu?
Ne, už je pozdě.
Není to jedno?
Nemám se teď stavit?
Dneska ne. Je tu Čae-in, víš.
- Gi-seoku. - Jasně.
Dobře. Tak si odpočiň.
Haló?
To jsem já, I Čong-in.
Ano.
Mám ty vitamíny.
Haló?
Tak takhle zníš po telefonu.
Haló?
Povídej.
Neměl jsem to říkat.
Mám na to zapomenout? Jak minule?
No, říkalas mi, že to není možné.
Říkám to, protože to je náš první hovor.
Takže? Jak zní můj hlas?
Zní normálně.
Tvůj hlas taky není tak super.
Asi jsem si vykopal hrob.
Koukám, že jsi vtipný.
Nevěděla jsem, že to umíš.
Jsem docela vtipný.
Jak to?
Lidi mi to často říkali.
Takže už takový nejsi?
Nebo ses naschvál změnil?
Nejsem si jistý,
jestli to bylo schválně, nebo ne.
Nebo nemám možnost vtipkovat.
Poslechnu si tvé vtipy.
Vždyť jsme přátelé.
Můžeš si to dovolit?
Nejsi moc ve stresu?
Jen jsem poslední dobou unavená.
Volá ti ještě někdo?
Ano, omlouvám se.
V pohodě.
Tak se měj.
Dobrý den.
Jen jsem přinesla nějaké nádobí.
- Aha. - Až moje dcera přijde, řekněte jí...
Jasně.
Čae-in?
Co tady děláš?
Ahoj.
Ptala jsem se, co tu děláš.
Odešla jsem ze školy a vrátila se.
- Mami! Omlouvám se! - Zbláznila ses?
- Jsi pitomá? - To bolí!
- Bolí to! - To ses dočista pomátla?
- Mami, prosím. - Tohle je šílené. Jak jsi mohla?
Neměl by sis otevírat vlastní lékárnu, jsi moc štědrý.
To platí i pro manželství!
Děláš vždycky věci, co ženy nesnáší.
Je-seul, odradil by ženy muž jako já...
Ano, odradil. Totálně!
Bože, a pořád se směje.
- Jdeme. - Tak jo. Opatrujte se.
- Ahoj. - Ahoj.
- Dobrý den. - Dobrý. Užijte si večeři.
- Užijeme. Díky. - Nashle.
- Ahoj, tady jsi. - Ano.
Dej mi chvilku.
Jak jsi...
Děkuju.
- Tohle... - Ano.
...můžeš poslat takhle.
Jo tohle. Kolik jsem dlužný?
Kolik? Tohle nedělej.
Moje máma by mě seřvala, že nikdy neplatím.
Taky to není zadarmo.
Přiživím se na tobě, až budeš úředník.
To jsou vtipy.
Jo vlastně. Cestou sem jsem někoho viděl.
Toho, cos s ním chodil na vysokou...
- Myslíš Gi-seoka? - Jeho holku.
- Kdes ji viděl? - U zastávky.
Byla s dalšími lidmi, tak jsem ji nepozdravil.
Nevolala ti Čae-in?
Myslím, že se jí daří.
Co je to za odpověď? Zavolej jí.
Bože, asi se učí. Nerušme ji.
Říkalas, že bychom jí měli volat víc.
Zavolej jí!
Vyhubovala jsem jí předtím. Řekla jsem, ať se víc učí,
tak se na mě zlobí.
Utěšuješ je, když nemáš.
Ještě manželství Čong-in dopadne jak to Seo-in!
Co je s manželstvím Seo-in?
Nenechal jsi ani jednu z nás mluvit.
Rozmazlilas ji.
A proto se na mě pořád zlobí.
Pokud jsi věděl, že ti budou chybět,
měl jsi na ně být hodnější.
Proč toho teď litovat?
Měj trochu studu.
Říkalas, že jdeš z práce, když jsem psala. Tos přišla teď?
Ne, na pár minut jsem usnula.
Neměla bys vítat svou mladší sestru?
Nech si těch drzostí.
Co se stalo, stalo se.
Máma už ví, že jsem tu.
To se ti povedlo.
Takže? Co je tvůj plán?
Když ti ho řeknu, řekneš, ať si najdu práci?
Platí ta firma dobře?
Neutrácej moc.
Díky!
- Mimochodem, kde je Si-hun? - Přijde pozdě.
Měla bych jít, než se vrátí.
Proč ho tak nesnášíš?
Neví, jak tě milovat.
Udělám si kávu.
Promiň, Si-hune. Přijde mi, že ti nikdy nevolám první.
Bože, komu to vadí?
Ty a Čong-in jste v pohodě, že?
Ano. Pořád jsme spolu, ale...
Máte nějaké potíže?
No...
Oženit se dá asi zabrat.
Přišlo ti to taky tak?
Každá dcera z té rodiny je neposlušná.
Měli bychom se všichni sejít. Popostrčím ji.
No, Čong-in nemá moc volno
a já jsem vytíženější, co mě přesunuli na nové oddělení.
Hodnotící tým, že? Máš tolik práce?
Je s tím spousta papírování.
Pravidla se změnila,
takže teď pro půjčky sledujeme víc věcí.
Bože, kdybych to věděl, vzal bych si půjčku dřív.
Potřebuješ půjčku?
No, přemýšlím o rozšíření kliniky.
Máme čím dál tím víc pacientů
a já chci poskytovat lepší služby a nevím, jak to udělat.
Co myslíš?
No, já nevím. Moc to odvětví neznám.
Znám se. Nerad si beru půjčky.
I když to je stres, oženíš se s ní, ne?
Ano, měli bychom se vzít.
Řekni, kdykoli budeš mít nervy. Pomůžu ti.
Dobře, díky.
Nech to, udělám to.
Nebudu to potřebovat, že?
No tak. Jsme praktická rodina, ne?
Bylo by fajn kdybys mi zjednodušil ten hodnotící proces, víš.
- Na zdraví. - Jo.
Pošli mi seznam nezbytných dokumentů.
- Dej si. - Jasně.
Zvu tě.
Hned se vrátím.
Chtěli bychom zaplatit.
Jistě. Dvě misky nudlí, to bude 13 500 wonů.
- Tady máte. - Skvělé.
- Děkuji. - Děkuji.
Nepozveš mě na drink?
Chceš drink? Můžeme jít jinam...
To je v pohodě. Jdi se učit, kámo.
Vídáš se teď s někým?
Chceš ránu pěstí? Na to teď nemám čas.
Ne, že bych nemohl.
Jak řekl Hyeon-su,
měl bys zas začít randit.
Nechci dělat nic.
Musíš myslet i na Eun-ua.
Nechci mu hledat chůvu.
Ani bych neměl.
- Tak jsem to nemyslel... - Každopádně...
Když potkám nějakou, se kterou bych si uměl představit vztah,
popřemýšlím o tom.
No, je tu někdo, s kým bych i chodil.
Kdo? Kdo to byl?
Ty... Kámo. Je to někdo, koho já i Hyeon-su známe?
Co se stalo? Proč s ní nechodíš?
Nemá tak pěkný hlas po telefonu.
Vážně?
Nekecej.
Prostě se najez, kámo.
Co to mělo být?
Posloucháš mě vůbec?
Přestaň jíst a poslouchej mě, prosím!
Cpala ses...
- Zdravím. - Je to vynikající.
Ano, můžete to odnést.
- Haló? - Jsi venku na drinku?
Proč tam stojíš?
Jdu domů.
To jdeš z práce?
Ne, byl jsem s kamarádem.
Asi jste to zabalili brzo.
Hodnej kluk.
Mimochodem, proč mi voláš?
Po cestě jsem tě zahlédl
a chtěl jsem slyšet tvůj hlas.
Či-ho.
- Víš, my... - Vím, že jsme jen kamarádi.
Neboj. Zůstane to tak.
Pokud ti tohle vadí, už to neudělám.
Nejsem si jistá.
Už nevím, co je v pohodě
a co je přes čáru.
Proto
je to frustrující.
Tak co chceš, abych udělal?
Co pro mě můžeš udělat?
Ne, nepřecházej.
Není to dobrý nápad.
- Co ti tak trvalo? - Ahoj.
- Na zdraví, dámy. - Na zdraví.
- Ještě jednou. - Promiňte.
- Ještě dva. - Jistě.
- Tak dělej. - Myslíš, že se nesnažím?
- Ahoj. - Jé, ahoj.
Volal jsi mu? Mám pro něj dojít?
- Ví, že tu jsem. - Aha.
Jak se má tvá vtipná sestra? Dobře?
Ano.
Jak se mají kamarádi? Vše v pořádku?
Ano. Samozřejmě.
- Tady je. - Ano.
Proč jsi nečekala uvnitř?
- Jdeš domů? - Ne, čekám na Či-hoa.
Proč? Stalo se mu něco?
Ne, nemyslím si.
Ale něčím si prochází, tak na něj chci mrknout.
Myslím, že bychom mu měli najít holku.
Víte co? Mám tušení, že někoho má.
Myslíš?
To je skvělé.
Kdo je ta šťastná?
To ještě nevím. Dneska to zjistím.
- Dobře, bav se. - Jasný.
- Ahoj. - Ahoj.
No...
Co se děje? Proč jsi sem přijela?
Jen tak.
Proč? Nejsi rád?
No jo, zase protivná.
Tak jo. Kam jdeme?
Co se děje?
Kdo je to?
Prostě mi to řekni.
Je to žena.
Tak jo, kdo je ta žena?
Je to prostě... milá dívka.
No tak, vážně.
Tak jo.
Líbí se ti.
Co se ti na ní líbí?
To se nedá slovy popsat.
No páni.
Takhle jsem tě ještě neviděl.
Radši jsem to skončil.
Už?
Proč?
Co z toho? Kam to povede?
Ježíš, ty tak kecáš.
Očividně to neskončilo.
Jo, ale dělám na tom.
Co je ale důvod?
Protože vím, jak těžké to bude.
Pro tebe?
Pro ni.
Minule ti to fakt chutnalo.
Dneska asi ne.
Je to dobrý.
Bereš ty vitamíny?
Ano.
A co Seo-in? Má se dobře?
Jak to myslíš?
Jen přemýšlím,
jestli to mezí ní a Si-hunem dobrý.
Všechna manželství mají svá úskalí.
Proto tě ten nápad moc nenadchl, že?
Rozhodli jsme se o tom popřemýšlet.
Myslel jsem, že ses rozmyslela.
Budu se snažit.
Jsme teď v bodě,
kdy musíme na vztahu pracovat?
Je v tom někdo další?
Není.
Nikdo?
Nikdo.
Jsi si jistá?
Jak ti to dokážu?
Lži.
Co?
Někdo říkal...
že opravdu nesnáší lhaní,
ale pořád mi lže.
Zní dost falešně.
Nevěř jí ani slovo.
Hyeon-su.
Co?
Jen jednou...
Opravdu jen jednou.
Když udělám, co chci...
Když půjdu za svým srdcem,
budu za to potrestán?
- Ahoj. - Jé, ahoj.
Chvíli jsme se neviděli.
Přišel jsi za Čong-in?
Ano, přišel.
Ale neví o tom. Zrovna jsem jí chtěl napsat.
Měl bys ji překvapit. Tamhle je.
Měl bych?
Ahoj.
Proč jsi tak překvapená?
Jsem tak ráda, že tě poznala.
Jsi dobrý člověk.
Pamatuješ si mou sestru?
Když si něco usmyslí,
nikdo v rodině ji nezastaví.
I když jsi o něm mluvila naposled, bylo to divné.
Děje se něco?
Pochopíš, když budu trávit čas s jiným?
Je to jen kamarád.
Neměla bych Gi-seoka zradit, že?
Gi-seoku, neměli bychom se prostě vzít?
Gi-seok se konečně žení.
Co mám udělat?
Mám tě zastavit?
Proč jsi vůbec chodil do knihovny?
Chtěl jsem tě vidět.
Nic od tebe nečekám,
jen tě chci vidět. Slibuju, že mě nikdo neuvidí.
Vím, jak se cítíš, ale...
Neuvidíš mě.
Proč ses schoval? Ani jsme nic neudělali.
Promluvme si naživo.
Jestli teď přijdeš, není cesty zpět.